Seo Jin, trebala bi ustati sad.
Nisi jela danima.
Da, nije prvi put da nisi prošla intervju,
zašto si ovakva ovako dugo?
Dobro sam. Samo idite.
Ko ti je rekao da udariš poslovođu mesom, ženska glavo?
Kaže da ju je seksualno uznemiravao.
Ipak, je li ga trebala udariti?
I to mesom, pored svega?
Ti i tvoj kratki fitilj.
Dosta je!
Prepade me. Zašto se dereš?
I, bi li se molim te obrijala, Seo Jin?
Šta ako te vide gosti?
Plačeš li?
Znate li koliko sam htjela raditi tamo?
Otkako sam odlučila da budem novinarka,
moj cilj je da radim tamo.
Ne možete me ni utješiti, a još mi i zanovijetate.
Nisam tako mislio.
Izvini.
Ne plači. Dobit ćeš posao idući put.
Zaboravi. Imam kratak fitilj.
Ne mogu kontrolisati svoje emocije.
Da budem novinarka i dobijem posao...
Odustaću od toga.
Šta? Odustati?
Hej, Kang Seo Jin!
Ima li smisla da tek tako odustaneš od svog sna?
Tako si patetična. Porodica Kang...
Da, patetična sam! Zato i odustajem!
Nisam još ništa ni rekao.
Čovječe.
Ne možeš li vidjeti kakvo je raspoloženje?
- Nije vrijeme za to. - Stvarno si bezobziran.
Seo Jin, prvo jedi i spavaj.
Ne želim.
[Ti nisi problem]
Kako je Seo Jin? Je li jela?
Ne, neće ni da iziđe iz sobe i samo plače.
Ovo je veliki problem.
Ne možemo li je nekako oraspoložiti?
Seo Jin voli jesti kokošije nožice.
Hoćemo li joj ih kupiti večeras?
Stvarno misliš da će se osjećati bolje zbog toga?
Ono što joj je sad potrebno je iskrena utjeha, a ne kokošije nožice.
Utjeha?
Da joj se govori nešto poput: "Bol je dio mladosti".
Te stvari su toliko otrcane da ih ne mogu izgovoriti.
Ne slažeš li se, Yoon Ah?
Yoon Ah...
Pitam se koliko košta da se otvori ovakva radnja?
Trebalo bi ti brdo novca.
Hoćeš da otvoriš pekaru?
Stvarno si odlučna da postaneš slastičarka ili kako se već kaže.
Jesam li to rekla naglas?
Samo sam pričala sama sa sobom. Zar ne mogu sad ni to?
Primjetila sam da stvarno nemaš obzira
prema nečijim osjećajima u nekim situacijama.
Šta sam udario?
Samo sam rekao jednu stvar.
Zašto te uvijek nerviram?
Kad sam ja to bila iznervirana zbog nekoga? Nikad me niko nije iznervirao u životu.
Upravo sad si iznervirana.
Ja? Kad?
Upravo sad.
Ne znaš li šta znači ta riječ?
Hej, šta radite tamo?
Imate nesuglasica u vezi?
Ne budi smiješan. Kakvo je to auto?
Uskoro počinjem sa snimanjem serije, zato sam si nabavio auto.
Uopće nije neka velika uloga u pitanju. Zašto si kupio auto?
Šuti i ulazi. Hladno je, odvest ću vas kući.
Bože.
Rebecca!
Dobrodošli.
Koliko je staro ovo? Da li uopšte radi?
Naravno.
Rebecca puno bolje ide nego što izgleda.
Dobro, krećemo.
O, Rebecca...
Šta se desilo? Jel' motor upravo stao?
Uredu je, uredu je. Mogu ga ponovo pokrenuti.l
- Šta je ovo? - Uredu je, uredu je.
Mogu ga zašiti ponovo.
Ovo auto...
Uredu je, uredu je.
Kako to misliš "uredu je"? Hoću van.
Šta? Ovo neće da se otvori. Ne radi.
Otvara se samo s vanjske strane.
Šta?
Uredu je, uredu je.
Mogu ja izaći i otvoriti vam s vana.
- Odmah ih otvori. - Hej, Rebecca!
Šta je ovo? Zašto je otpalo?
Ostavi Rebeccu na miru.
Mogu joj vidjeti unutrašnjost.
Rebecca ništa ne skriva.
Je li ovo auto sastavljeno kako treba?
Upalilo je. Dobro, sad krećemo.
Rebecca! Moja Rebecca!
- Šta nije uredu, Dong Gu? - Zamalo sam poginuo.
Vidjećemo hoću li se više ikad voziti u onoj Rebecci.
Kakav je to muškarac tako strašljiv?
Uredu je, uredu je.
Prestani.
Du Shik, daj mi Sol. Hvala što si je čuvao.
Idemo mamici.
Sol, nedostajala si mi. Tako si mi nedostajala.
I meni si nedostajala, Sol.
Šta radiš?
[Predsjednik je Bruce Lee]
Opet lažiraš svoje preglede.
Svi drugi to rade.
Zašto ih je tako malo u zadnje vrijeme? Izludjet ću.
Zato što ti je pisanje je*eno dosadno.
Zašto je dosadno?
Du Shik je dobar pisac.
Dobar pisac?
Nisi pročitao njegov zadnji online roman?
Slušaj.
Predsjednika su kidnapovali vanzemaljci.
On onda svojim rukama napravi vjetar koji ubije vanzemaljce.
No pogodi ko je taj predsjednik.
Predsjednik SAD-a.
Ima i detaljno objašnjenje kako je predsjednik
reinkarnacija Bruce Lee-a.
Čuješ li to?
Ima li smisla da Bruce Lee pravi snažne vjetrove?
Dobro. Samo me ponižavaj.
Zauzvrat neću napisati ulogu za tebe u svom djelu kad postanem uspješan.
Dobro. Hvala ri.
Makni se!
- Du Shik. - Opet je ljut. Pogledaj ga.
Pusti ga malo.
Kakva je ovo knjiga?
"Projekat utjehe mladih."
"Pad nije neuspjeh. Neuspjeh je nemogućnost da se ustane."
Lijepe riječi.
Tako je otrcano.
Kakva knjiga ima ovako otrcan naslov?
Misle li da će ovakve riječi zaista pomoći nekome da se osjeća bolje?
Stvarno se pitam.
Tako sam gladan. Mislim da ću napraviti ramen.
- I ja ću jedan. - Onda ću napraviti dva.
Prepade me!
- Hej. - Seo Jin.
Hej.
- Seo Jin. - Kang Seo Jin.
Koliko dugo će biti ovakva?
Ne znam. Brinem se da joj se nešto ne desi.
Yoon Ah.
Možeš li odvesti Seo Jin vani na svjež zrak?
I da je utješiš ili tako nešto?
Šta? Ja?
Sjećaš li se šta si rekla ranije?
Seo Jin je potrebna iskrena utjeha ili tako nešto.
Molim te za ovu uslugu.
- Dobro. Pokušaću. - Dobro.
Čekaj i vidjet ćeš.
Uspjet ću bez obzira na sve i osvetiću se.
- Lee Jun Ki! - Hej, ti.
Nisam li ti rekao da na poslu ne radiš stvari koje nisu vezane za posao?
Izvini, izvini.
Ako nemaš pametnijeg posla, idi ostavi ovo u praonicu u mojoj kući.
Lozinka za ulaz je 48914, uredu?
Dobro, samo me pusti.
Kada ćeš zaposliti drugog radnika?
Već sam uposlio nekoga, prestani jadikovati.
Evo je.
Pozdravi se.
Počinje danas. Zove se Kim Sun Woo.
Ona je moja kćerka.
- Šta? - Zašto si šokiran?
Ćao.
Nemoj je previše opterećivati.
Dobro je nauči. Razumio?
Da, svekre.
Šta?
Šta? Nisam ništa rekao.
To je čudno.
Hajde, tata. Moram raditi. Molim te, idi.
Idi.
Teško ti je zbog mog tate, je li tako?
Stvarno je hladnokrvan.
Nije tako.
Možeš se opustiti sa mnom.
Puno sam mlađa od tebe.
Stvarno?
Nego, šta inače radiš?
Ja sam zapravo pisac, no još nisam tako poznat.
To je nevjerovatno. Šta pišeš?
Scenarije.
O.
Moj san je da napišem neku ljubavnu priču poput "Ljubavnog pisma" od Shunji Iwai-a.
Volim taj film.
Nakon što završiš s pisanjem nečega, moraš meni prvoj pokazati.
- Dobro. - Obećao si mi.
Dobro, ženice.
- Šta? - Ha?
Ne, nisam ništa rekao. Nisam ništa rekao.
Koliko puta smo ovo gledali?
-Bože, taj "du, du, du".
Kad god vidim zlatnu ribicu, zaškrgam zubima.
Hej, sad je UFC na tv-u.
- Hoćemo li ga upaliti? - Hoćemo li?
Dobro, dobro. Gledaj ga. Gledaj ga zauvijek.
Du, du, du...
Kakav je to zvuk?
Kakav je ovo zvuk? Odakle dolazi?
Hej, je li to zvuk tvog srca?
Jun Ki, mislim da sam zaljubljen.
Bože.
Vratila mu se ona njegova bolest.
- Ko je ovaj put? - Hm?
Kćerka vlasnika samoposluge.
- Tako je slatka i lijepa. - Ne zanima me!
Nisam li ti rekao ranije?
Što je cura slađa i ljepša
šanse da će nešto biti između vas su bliže nuli.
Samo sanjaj.
Ovaj put je drugačije.
Izgleda da je stvarno zainteresovana za mene.
Halo? Da.
Filmska kuća?
Izvoli.
Ja sam vlasnik i direktor Artist Tak Films-a, Tak Myung Hwan.
Ah, da.
Tvoj me online roman stvarno dojmio, pišče Bong.
Tako znači.
Je li moj roman stvarno tako dobar?
Ne, roman je smeće.
Onda, zašto...
Međutim u tvom romanu "Predsjednik je Bruce Lee"
ima jedna scena u krevetu u sedmom poglavlju na četvrtoj stranici.
Mogu se usuditi da kažem da si genije u pisanju erotike.
Ne, poput boga si.
Da pređem na stvar.
Htio bih te unajmiti za jedan scenario.
Šta? Scenario?
Kakav?
Jesi li čuo za filmove "Zbogom, snaho"?
Nikad nisam čuo za njih. O čemu se radi?
To je erotočni film o zabarnjenoj ljubavi između djevera i snahe.
Treba mi scenario za "Zbogom, snaho 5"...
Šta mislite ko sam ja? Ja ne pišem takve stvari.
Paul Verhoeven, Ang Lee, Stanley Kubrick.
- Znaš li ko su ovi velikani? - Da.
Vjerovatno znaš njihova djela
"Sirove strasti", "Strast, oprez" i "Širom zatvorene oči".
Ne želim napraviti tek neki erotični film sa tobom.
Pišče Bong, želiš li sa mnom napraviti remek djelo?
I, idimo u Cannes zajedno.
Šta misliš?
Seo Ji, nije li lijepo biti vani?
Ne osjećaš li kako ti je pao kamen sa srca?
Uopće nije lijepo.
Osjećam da mi je srce zaleđeno.
Yoon Ah, hladno mi je. Idemo unutra.
Čekaj, izvela sam te vani, jer imam nešto da ti kažem.
Šta?
Reci brzo. Stvarno mi je hladno.
Seo Jin.
"Pad nije neuspjeh. Neuspjeh je nemogućnost da ustaneš."
Šta?
Vidiš li onog dječaka?
Ne znam koliko je puta pao pokušavajući natjerati onog zmaja da leti.
Ipak, nije odustao i i uvijek ponovo ustaje.
Naposlijetku je zmaj poletio.
I?
Baš poput tog dječaka, ustani ponovo, čak i ako padneš.
Jednog dana ćeš poletjeti visoko poput onog zmaja.
Pogledaj onog zmaja.
Zašto bih ga gledala? Smrzavam se.
Seo Jin, hoćeš li i dalje biti takva?
Dobro, pogledaću ga.
Zašto želiš da ga pogledam?
O, ne! Seo Jin!
Šta da radimo? Jesi li dobro?
Seo Jin, jesi li dobro?
Krv, krv.
Krv!
Seo Jin, žao mi je.
Seo Jin, otvori vrata.
Seo Jin!
Rekla sam da sam dobro! Pusti me na miru!
Bože, rekao sam ti da je utješiš.
Zašto si je vodila da gleda zmajeve?
Nisam mislila da će se ovo desiti.
Pokušaću ponovo popričati s njom.
Zaboravi. Ja ću se pobrinuti za to.
Zar je tako teško utješiti je? Kako me nervira.
Šta je?
Šta je?!
Dong Gu?
Zašto me budiš kad spavam?
Moramo negdje ići.
Gdje, u ovo doba?
Znat ćeš kad stignemo. Požuri i ustani.
Pospana sam. Gdje idemo sad?
Zašto smo u planinama ovako rano?
Pa...
Htio sam ti nešto reći, Seo Jin.
Nešto da mi kažeš?
Šta?
Seo Jin. "Pad nije neuspjeh."
"Neuspjeh je nemogućnost da ustaneš."
Seo Jin.
To sunce uvijek izlazi sa istoka a zalazi na zapadu.
Ne staje tu. Ponovo se okreće.
Onda ponovo izlazi.
Šta s tim?
Ako ne staneš ovdje i nastaviš
sijaćeš jendog dana baš poput tog sunca.
Razumiješ li šta hoću da kažem?
Hoćemo li onda sići, budalice?
Seo Jin, hoćeš da se kladimo ko će prvi sići?
Požuri.
Dong Gu, jesi li dobro?
Boli!
Pogodio sam tačno u mekani dio kosti.
Zašto si insistirao na tome da dođemo ovamo?
Možeš li ustati?
Ne mogu. Ne mogu!
Udario sam se od kamen!
Boli!
Rekao si da moraš ustati čak i kada padneš.
Izvini.
Ipak, nemoj zaboraviti šta sam rekao ranije.
- Pad nije neuspjeh. - Začepi!
Bože.
Seo Jin, izvini. Nemoj se ljutiti.
Pogriješio sam.
Nakon što si sve ono rekao.
Stvarno je boljelo.
Ova ovdje mekana kost udarila je od kamen.
Šuti!
Vas dvoje ništa ne možete uraditi kako treba.
Ja ću oraspoložiti Seo Jin.
Vas dvoje se ne miješajte.
Ne znate li kako se ona osjeća?
Koliko ju je teško utješiti?
Vas dvoje ste amateri.
Šta je sad?
Ustani. Moramo ići negdje.
Gdje sad?
Stvarno, zašto mi ovo radite?
Znaćeš kad stigneš.
Požuri i ustani.
Stvarno ne želim.
Ne idem.
Požuri.
Ne želim. Ne idem!
Rekla sam "ne"!Ne idem.
Kakav šok.
Ko je sad?
[Sun Woo: Du Shik
Sun Woo je.
Du Shik, jesi li ručao?
Da, jeo sam instant rezance...
Špagete.
Mora da su bile ukusne.
Stvarno volim špagete.
Hoćemo li otići jednom na špagete?
Stvarno? Voljela bih.
Kako je slatka.
Imate poruku.
Režiser Tak je.
Pišče Bong, pročitao sam scenarij koji si mi poslao.
No nije mi nešto scena u krevetu.
Stvarno?
Skinuo sam par dobrih scena.
Poslaću Vam ih.
Pogledajte ih i recite mi koja vam se najviše dopada.
Čekaj. Gdje sam ih ostavio?
Evo ih.
- Ova. - Du Shik.
Molim te, preporuči mi neke filmove.
One koje voliš gledati.
Pošalji.
Neke slične ovima?
Dobro. To je završeno.
Zašto Sun Woo ne odgovara?
Kako? Kako se ovo poslalo Sun Woo?
Sranje!
Još nije pročitala.
Ne čitaj, ne čitaj.
- Ne čitaj. - Du Shik!
Sun Woo.
Zdravo, gospodine.
Gdje trčiš kao luđak?
Nešto nije uredu?
Nije ništa. Samo džogiram.
Sun Woo, jesi li pročitala moje poruke?
Poslao si mi poruke? Nisam ih još vidjela.
Tata me iznenada izveo da jedemo.
Zaboravila sam mobitel.
Tako znači?
Zašto pišeš poruke mojoj kćerki, ha?
Samo zato što sam zatražila da mi preporuči neke dobre filmove.
Idemo jesti, tata.
- Idemo mi. - Dobro.
Ćao.
Koje olakšanje.
Još ih nije vidjela. Još nije.
Čekaj.
Ako idu jesti, onda je kuća prazna.
Ovo je to mjesto.
Probudio si me samo kako bi mogli ići u vožnju?
Što? Fino je.
No moram ti nešto reći.
I ti?
Zašto svi u zadnje vrijeme hoće da pričaju sa mnom?
Šta imaš za reći?
Dobro, Seo Jin.
"Pad nije neuspjeh."
"Neuspjeh je nemogućnost da ustaneš."
Kako si znala?
Jeste li vas troje ovo isplanirali?
Zašto mi svi to govorite od juče?
I dalje ne razumiješ?
Seo Jin.
Pogledaj onu trsku.
Samo pogledaj polje trske.
Njišu se kad puše vjetar, no nikad ne padaju.
Pa?
Pa, ako možeš pobijediti oav vjetar
možeš ponovo ustati baš poput one trske i cvjetati u prelijepi cvijet.
Razumiješ li šta hoću da kažem?
Da. Razumijem. Idemo sad kući.
Kako si pametna.
Sad se osjećaš snažnijom nakon što si čula moje riječi, je li tako?
Osjećam se snažnije, uredu? Sad me, molim te, odvezi kući.
Kako si slatka.
Dobro. Idemo.
Dobro, idemo onda.
Idemo sada.
Šta je ovo?
Uredu je, uredu je.
Kako je uredu? Zaglavilo se.
Krenut će. Idemo.
Dobar posao, Lee Jun Ki.
Šta se dešava ovdje? Šta je ovo?
Hej.... hej. Koji vrag?
Hej, hej. Seo Jin, probudi se.
Skini ovo. Ne mogu voziti od toga.
Stvarno daješ sve od sebe, nije li tako?
Šta je s ovim prozorom?
Pokvaren je.
Požuri i skini to. Mogu se sudariti s nečim!
Ovo je ludo.
Gdje si kupio ovo auto?
Dobar posao.
- Šta se dešava? - Šta?
Jun Ki, uradi nešto!
Čekaj.
Ide još više!
Neće upaliti. Neće.
Onda zaustavi auto i popravi ovo!
- Kako da stanem ovdje? - Jel' onda očekuješ da ostanem ovako?
Sačekaj. Naći ću negdje raskrsnicu da stanem. Čekaj malo.
Boli me ruka.
Kako si mi mogao ovo uraditi? Kako si mogao?
Uvijek sam bio ovakav. Nisi li znala?
Ljudi nekad završe s drugim ženama.
Pretjeruješ ni zbog čega.
Kako možeš to reći?
Gade!
Dobro. Udari me.
Udari me jednom i lijepo se oprostimo.
Udari me. Spreman sam. Hajde.
Prestani plakati. Lijepo se oprostimo.
Udari me!
Bože, stepenice.
Zašto žive tako visoko?
Ja sam na šestom spratu. Apartman broj 605.
Apartman 605. Apartman 605.
605!
Sun Woo-ina soba, Sun Woo-ina soba!
Kupatilo!
Ne, nije ovo.
Evo je!
Evo ga.
Šta je ovo? Poludjet ću.
Kako si mogao ostaviti novčanik kod kuće kad idemo u restoran?
Znam. Žao mi je.
Rekao sam da mi je žao.
Sun Woo.
Du Shik je rekao da mi je poslao poruke.
Šta je ovo?
Da vidim.
Šta je ovo? Taj mali balavac...
Mora da je poludio!
Trebao bih ga...
Ne, tata. Du Shik nije takav.
On je veoma iskrena, dobra osoba.
Zašto staješ na njegovu stranu?
Da ti se ne sviđa kojim slučajem?
Ne još.
Kako to misliš "ne"? Sviđa ti se.
Nemaš li nekog boljeg? Zašto bi ti se on sviđao?
Zaboravi. Ne tiče te se.
Daj mi mobitel.
Šta ćeš uraditi?
Potvrdiću s njim da je poslao ovo greškom. Zašto?
Podigni slušalicu.
Gospodine.
Ovo je sve nesporazum. Sve je nesporazum.
Sun Woo, nije onako kako izgleda. Nesporazum je.
Desilo se da...
Zašto je ovo ovdje?
Perverznjače!
Ne.
Pazi ovamo, Kang Seo Jin.
Zašto si udarila nekoga ko je samo stajao tamo?
Nije ga udarila namjerno.
Njena ruka je bila zaglavljena u prozoru i desilo se slučajno.
Ima li to smisla?
Znate li koliko je povrijeđen taj čovjek?
U pravu ste. Ovo je ludnica.
Zašto si ga udarila? Čovjek se onesvijestio.
- Hej, hej! - Jesi li dobro, Seo Jin?
Šta se dešava ovdje?
Šta se desilo pa ste u policijskoj stanici?
Jun Ki, šta si joj uradio?
Samo sam vozio i novine su iznenada...
- Šta? - Tako da...
Zaglavila joj se ruka u prozoru i iznenada...
Nisam perverznjak. Sve je nesporazum.
Du Shik!
- Šta radiš ovdje? - Dong Gu!
Pustite me.
Dong Gu!
Dong Gu.
Šta? Šta je?
Reci im da nisam perverznjak.
Nije! Nije. Ko je to rekao?
- Koji je ovo haos. - Ko je to rekao?
Hej, zašto si uopće išao u njihovu kuću?
Ne znam. Ne pitaj me ništa.
Dobro je da su ti samo dali zabranu prilaska na 100 metara.
Mogli su ti staviti uređaj za praćenje
da stvari nisu išle u našu korist.
Seo Jin, žao mi je.
Nisam to uradio namjerno i samo sam te htio utješiti...
Ko ti je rekao da uradiš?
Samo sam tražila da me pustite na miru.
Već se loše osjećam. Zašto svi ovo radite?
Ja nisam ništa uradio.
Hej, hej. Seo Jin, Seo Jin.
Rekao sam da mi je žao.
Šta da uradim da se odljutiš?
Uradiću štogod zatražiš.
Umrijet ću ako mi kažeš.
Šta je ono? Striptiz? Uradiću i to.
Samo reci. I vi možete to uraditi, je li tako?
- Uradiću to. - I ja ću.
- Onda uradite to. - Dobro. Šta da uradim?
- Striptiz. - Molim?
Sad?
Ovdje? Na ovom vremenu?
Šta? Ne možeš?
Onda mi se više ne obraćaj.
Razumio?
Seo... Seo... Seo Jin.
Hej, Seo Jin!
Striptiz.
Kang Seo Jin!
Šta je?
- Šta je ovo? - Hej, Dong Gu.
Jun Ki, šta radiš?
Šta? Rekla si da želiš da se skinem.
Šta radite vas dvoje? Hajte.
Šta radite? Uradite to.
Samo što sam pušten iz policijske stanice.
Uradite to, uradite to.
Tako je hladno, hladno. Kang Seo Jin!
Nisi ni u čemu pogriješila.
Šta nije uredu s tim da udariš lika koji te seksualno uznemiravao?
Nije li tako?
Da, takvi likovi zaslužuju da ih neko dobro premlati.
Ima li smisla odustati od svog sna zbog takvog lika?
Uskoro ćeš dobiti posao na dobrom mjestu.
- Ne brini. - Tako je.
O, da.
Budi snažna!
Da.
Možeš ti to!
- Možeš ti to! - Možeš ti to!
Luđaci.
Prestanite.
Ljudi gledaju. Šta radite?
- Nasmijala si se! - Nasmijala si se.
- Nije više ljuta. - Nasmijala se.
Dobro. Nisam više ljuta.
Obucite se.
- Požurite. - Obucite se.
Šta radite tamo?
- O, ne! - Bježi!
Nisam perverznjak!
Stvarno, zašto to radi?
O, taj perevrtit.
Sun Woo!
Žao mi je!
Ja...
Zabranili su mi da ti prilazim bliže od 100 metara!
Ne mogu ti prići bliže!
Šta govori?
Sun Woo!
Žao mi je!
Pretpostavljam da sam muškarac, bez obzira na sve"
Da budem iskren, pišem scenarij za erotski film!
Stvarno mi je žao...
Požuri.
Uskoro dolazi grupa turista.
Dobro.
Čak iako je u pitanju grupa, moramo li se odreći svojih soba?
Gdje ćemo mi spavati?
Spavajte negdje u dnevnoj.
Odavno nismo imali čitavu grupu gostiju.
Da, mislimo na svu onu kiriju koju smo dužni i pretrpimo ovo.
Stanodavka je opet zvala.
Stvarno? Opet nam hoće reći da premjestimo posao negdje drugdje?
- Da. - To je veliki problem.
Tako smo zaposleni. Šta je onaj gore radi svo ovo vrijeme?
Ne vidiš li?
Regulišem svoje stanje.
- Kontrola uma. - Kontrola uma, kakva besmislica.
Pusti ga. Danas mu je prvo snimanje.
Pokušava kopirati sve što rade slavni.
Nije li tako, Yoon Ah?
- Yoon Ah? - Ha?
- Šta je? - Šta nije uredu s tobom?
Jesi li bolesna?
- Ne osjećam se najbolje još od jutros. - Stvarno?
Pazi kako si znojna.
Šta? Pa ti ključaš!
Ovo je sezonska gripa.
Šta? Sezonska grupa?
Da, no ne moraš brinuti.
Mnogi se osjećaju bolje nakon što uzmu lijekove i malo se odmore.
Međutim, jako je zarazna, tako da bi se trebala izolirati.
Jako zarazna? Koliko je zarazna?
Izrazito.
Može se lako prenijeti kašljem.
[Potpuna Ishrana]
Izvinite, znam da uskoro dolazi i grupa gostiju.
Ne, dobro je što ti treba samo malo odmora i lijekova da se oporaviš.
Šta da radimo?
Ne možemo dopustiti da se gosti zaraze.
Tako je.
Moramo je staviti u karantin, no sobe su zauzete.
Nema više slobodnih soba. Šta da radimo?
Da je stavimo u neki motel?
Šta? Hej, čovječe.
Kako možeš poslati ženu samu u neki motel?
Tako si hladan.
Ako si toliko zabrinut za nju, skini masku.
Danas mi je prvo snimanje.
Razumiješ me, je li tako?
Naravno.
Hvala.
Motel nije dobra opcija.
Može zaraziti i goste tamo.
Pretpostavljam. Šta da onda radimo?
Ovo nije uredu.
Kako može bolesna osoba biti ovdje?
Imate li drugo rješenje?
Da otkažemo grupi gostiju?
- Ipak, ovo je nekako... - Hej.
Ne, biću ja dobro.
Tu su gosti, ali ne mogu dopustiti da se Sol razboli.
Imaju električnu deku.
Tamo je i grijalica, pa neće biti tako hladno.
Iskreno, ti si pomalo odgovorna jer se nisi brinula za sebe.
Možda nije udobno, no izdrži.
Hej, zašto si rekao nešto tako zlobno?
Bezobzirna budalo.
Zatvori vrata.
Čekaj. Šta je sa kupatilom?
Nisam mislio na to. Kupatilo...
Hej, ovo nije uredu.
Da, budalo. Ovo je kršenje ljudskih prava.
Kako možeš reći ljudskom biću da vrši nuždu ovdje?
Misliš da želim ovo raditi?
Gdje si uopšte našao ovo?
Posudio sam iz Mi Dal Restorana u blizini.
Kćerka vlasnice, Mi Dal, ju je koristila.
Ako ovo pritisneš krene muzika, pa nije tako sramotno.
Kao da je manje sramotno!
Ti si tako okrutna osoba.
Dosta je bilo, ljudi.
Dobro sam. Pazite na Sol.
Ne brini za Sol, Yoon Ah.
Dobro, gosti će uskoro doći. Idemo.
Uskoro je vrijeme. Zašto ne dolaze?
Doći će uskoro.
Stvarno misliš da će Yoon Ah biti dobro?
Zabrinut sam jer je jako hladno.
Da, znam.
Šta si rekao ranije?
Trebala bi pretrpiti to, jer je odgovorna,
zato što nije vodila brigu o sebi?
U čemu sam pogriješio?
- Istina je da nije. - Zašto, ti...
Evo ih. Stigli su!
Ovamo!
Seo Jin, idi i odvedi ih do njihovih soba.
Dobro.
Aloha!
Hej. Dobar dan.
Koliko je dugo prošlo otkako smo zadnji put imali grupu gostiju?
Pa, Dong Gu, znaš šta sam spomenuo u vezi...
- Hej. - Ha?
Curi ti iz nosa.
Curi mi iz nosa?
Zašto mi curi iz nosa?
Dođi ovamo.
Šta je ovo? Imaš i temperaturu.
Da slučajno nemaš...
Nema šanse. Ne vjerujem. Ne može biti.
- Rekao sam da nemam! - Makni se od mene!
Bakcili!
Bože.
Dong Gu.
Zašto nosiš tu deku?
I on ima gripu.
Ulazi. Požuri i uđi.
Ući ću. Prestani mi zanovijetati.
Što ti treba tako dugo da uđeš?
Da se nisi zarazio od mene?
Od koga bih drugog?
Trebao sam sutradan da snimam bebinu zabavu za 100-ti dan.
Ovo je ludo.
Okrenut ću se lijevo.
Okrenut ću se desno.
Desno... desno.
Zašto mi je grlo tako usko?
Da nisam i ja bolestan?
Ovo mi je prvi dan. Moram biti dobar i ne smijem praviti greške.
Bože. Ko je ovo uradio?
Moj vrat, moje oči!
Stvarno!
Ko je ovo uradio?
O! Moje oči i vrat.
Moja Rebecca! Ne, moja Rebecca!
Gdje gledaš dok voziš?
Izvinjavam se, ja sam početnik.
Nemoj onda voziti ako ne znaš.
Kako sam nesretan.
U žurbi sam, daj mi svoje kontakt informacije.
Da, da.
Požuri!
- Požuri i daj mi vizit kartu! - Da, žao mi je.
Ceste su strašne. Ti si ubica u nastanku.
Šta si mislila?
Jao, moje oko.
Ne plači, Rebecca. Moja Rebecca.
Boli me.
Dobar dan, režiseru.
Stigao si?
Tvoje oko... I šta ti se desilo sa vratom?
Doživio sam manju prometnu nesreću na putu.
No to neće utjecati na snimanje.
To je dobro.
Jesi li puno vježbao?
Naravno, nema potrebe za brigom.
Zbog ovoga mi se sviđaš, Jun Ki.
Režiseru, scenarista Kwon je tu.
Scenarista Kwon?
- Jun Ki. - Da?
Još nisi upoznao scenaristu Kwona?
- Ne. - Dođi, upoznat ću vas.
- Upoznati nas? - Da.
Ti si vozač.
Da.
Scenaristo Kwon!
Prepade me.
Mora da si zauzeta pisanjem. Zašto si uopšte dolazila?
Gdje je otišao?
- Ko? - Idemo.
Uzmimo deset minuta pauze!
Vozač je...
Dong Gu, žao mi je. Za sve sam ja kriva.
Uredu je.
Yoon Ah.
Mogu li ti dati savjet?
Koji?
Znaš li da si pomalo smor?
Ne radiš to namjerno.
Naštetiš drugim ljudima i ovisna si o njima.
To stvarno nije dobra stvar.
Preraslo ti je u naviku.
Ovo govorim jer sam zabrinut, nemoj se uvrijediti.
Dobro, biću oprezna odsad.
Stvarno mrzim štetiti drugima i biti ovisan nego išta drugo.
Stvarno ne razumijem.
Bože.
Ne znam kako to možeš podnijeti.
Ovamo.
- Dobro veče. - Da, dobro veče.
Hladno je, nije li?
- Sjedni, sjedni. - Da.
- Guram stolicu. - Hvala.
Izvoli.
Kako se osjećaš?
Dobro se osjećam.
Mislim da sam sad zdraviji otkako sam doživio nesreću.
Vratio mi se apetit.
Kakvo olakšanje.
No zašto si htio da se nađemo?
Ah, da.
Zapravo, pitao sam se da li sam možda bio pregrub jutros.
Pomislio sam da sam ti možda povrijedio osjećaje.
Ne znaš koliko sam bio zabrinut.
Nema potrebe.
Zapravo, nisam bila sva svoja jutros.
Ne znam da li bih trebao ovo reći nekome koga sam tek upoznao.
Moj prijatelj iz djetinjstva...
Umro je jutros.
Zvao se Kang Dong Gu.
Bio mi je poput brata.
Ah, razumijem.
Sad kad bolje razmislim, dolazio je redovno u ovaj restoran.
Dong Gu.
Evo. Možeš pojesti ovo.
Stvarno ne moraš ovo raditi.
Samo ga pojedi. Zato jer mi je žao.
Uredu je.
Čekaj malo. Malo je hladno, nije li?
Izvinite, konobarice.
Možete li nam donijeti ćebe za krilo?
- Da. - Hvala.
Molim te, jedi.
Ne znam je li ti se svidjela hrana.
Bilo je jako ukusno.
Koje olakšanje.
Hoćeš li zaboraviti na moju grešku od jutros?
Naravno.
Onda, doviđenja.
Idem sad. Doviđenja.
- Čekaj. - Šta je?
Da slučajno nemaš curu?
Šta? Curu?
Nemam. Zašto pitaš?
Šta? Znači, sad si u vezi sa tom scenaristkinjom?
A šta sam trebao uraditi?
Da sam je odbio, bilo bi gore nego kad sam se izderao na nju.
Moraću biti s njom dok ne završim snimanje serije.
Stvarno si otežavaš život. Stvarno.
Čekaj. Koliko je sati?
Stigla je hrana! Jedite svoju hranu!
- Hej. - Zauzet sam. Moram ići.
Hrani nas kao životinje.
Samo ostavljaš hranu? Ovo nije zatvor.
Idem ja po nju.
Zaboravi. Ja ću.
Tako je hladno.
Da vidimo šta je.
Dong Gu!
- Moja leđa, moja leđa. - Jesi li dobro?
- Dong Gu! - Moja leđa.
Jesi li dobro?
Dobro sam... Dobro...
To boli.
Ne mogu se pomjeriti.
Nećeš jesti, Dong Gu?
Jest ću. Bože.
Moja leđa. Čovječe...
Yoon Ah, možeš li mi pomoći da ustanem?
Zašto?
Mislila sam da ne možeš podnijeti kad si ovisan od drugih.
Rekao si da tako zamaraš druge i da to prerasta u naviku.
Zaboravi, onda.
Pitao sam samo da vidim.
Ležat ću i jesti.
Ne moraš to govoriti sa razrogačenim očima.
Zašto ovo ne pali?
Da te nahranim?
- Ne, hvala. - Dobro, ako ne želiš.
Ako baš insistiraš, onda možeš.
Bože.
Yoon Ah, kao što sam ti rekao ranije
nisam osoba koja se drugima penje na grbaču.
Uredu? Nemoj ovo pogrešno shvatiti.
Vode, vode, vode!
Evo.
Zamalo sam umro.
Stvarno se ne oslanjam na druge ovako.
Dobro. Razumjela sam, samo jedi.
- A. - Yoon Ah!
Jedna šunka u morskoj travi.
Nakon toga ide riža.
O, moram pišati.
Jesam li popio previše vode?
Poludjet ću ovdje.
O, Bože.
Dong Gu, jesi li dobro?
Gdje pokušavaš da ideš?
Htio sam uzeti malo zraka.
Ne osjećaš se dobro. Zašto bi išao vani?
Lezi.
Moram pišati.
Šta si rekao?
Rekao sam da moram pišati.
- Šta? - Rekao sam da moram pišati...
Ovdje smo, prestani.
Ovdje.
Čučni ovdje.
Tako.
Dong Gu, možeš li otkopčati šlic?
Naravno da mogu.
Šta misliš ko sam?
Rekao sam da ne volim ovisiti od drugih.
Možeš sad ići.
Sve će čuti. Poludjet ću.
Stvarno, sad.
Da.
Da, Hye Jin.
Da, vidimo se večeras.
Da, da.
To je vruće.
Pa niste djeca koja su prvi put u vezi.
Zašto pričate čitavu noć?
Scenarista Kwon ne želi prekinuti. Šta sam mogao uraditi?
Znaš li šta je rekla prije nego je poklopila?
Rekla je da će mi detaljno ispričati kad se nađemo.
Kakav to scenarista ne piše scenarij?
Šta? Znači i večeras imate dejt?
Da.
Zašto je život tako težak? Zašto moram živjeti...
Režiser je.
Halo, režiseru. Ovdje Lee Jun Ki.
Da.
Sad?
Zašto pijete toliko ujutru?
Je li se nešto desilo?
Posvađao sam se nedavno sa curom, i
tražila je da prekinemo kako bi porazmislila.
Mislim da je za to vrijeme upoznala drugog.
Šta?
Stvarno okrutno od nje.
Imali ste curu?
- Ovo je tajna. - Dobro.
- Zadrži ovo za sebe. - Naravno.
Scenaristica Kwon.
Ona scenaristica Kwon?
Scenaristica Kwon koja piše našu seriju?
Samo čekaj i vidjet ćeš.
Ko god da je, neću mu dopustiti da se izvuče.
Kako?
Učiniću sve što je potrebno da ga nađem.
Ja ću ga... uništiti.
Šta?
Režiser i scenaristkinja su bili u vezi?
Da.
Šta da radim sad?
Kako su stvari mogle ovako izmaknuti kontroli?
Zašto vodi takav život?
Bože.
[Scenarista Kwon]
Rekao sam ti na početku...
Hye Jin.
Da. Naravno.
Izlazim sad. Da.
Moram na dejt sa scenaristkinjom Kwon.
Šta planira uraditi?
Stvarno ne znam.
Nego, pitam se kako su Dong Gu i Yoon Ah.
Pitam se da li Dong Gu opet zanovijeta Yooni.
Nadam se da ne.
Puši jako, puši.
Jače od toga. Jače.
Fuj, tako prljavo.
Yoon Ah.
Reći ću ti još jednom.
- Inače ne volim... - Ne govori!
Dobro.
Zašto ti je lice tako prljavo?
Sad kad Sol nije ovdje, umjesto nje imam veliku bebu.
Došli smo.
Ovdje živim.
Tako znači.
Kasno je. Idi unutra i odmori se.
Ne želim da se rastanemo.
Hoćeš li ući na kafu?
Kafu?
O, ne! Kako to misliš? Uredu je.
Mora da si umorna. Idi i odmori se.
Dobro sam. Hajmo unutra.
- Gdje? - Hajde.
Čekaj, čekaj.
Pozdrav.
- Ovdje živim. - Da.
Mogu hodati.
Hej.
Onda ću popiti kafu i idem.
Dobro.
Sjedni ovdje i pričekaj dok napravim kafu.
Dobro.
Ko je?
Zašto je on ovdje?
Hye Jin, otvori vrata.
Hye Jin, otvori. Moramo porazgovarati.
Jun Ki, nešto ti moram reći.
Ima jedan lik s kojim sam izlazila.
Objasniću sve i završiti s njim zauvijek.
- Nemoj me pogrešno razumjeti. - Ne!
Ne radi to. Nemoj ništa raditi.
Hye Jin, zar ćeš stvarno biti ovakva?
Znam da si unutra!
Već znam!
Vidio sam te kako ulaziš s tim đubretom!
Ne brini. Neću dopustiti da te povrijedi.
Povrijediće me. Ne radi ništa. Preklinjem te.
Ako ćeš biti ovakva, ući ću sam.
Ne otvaraj. Ne otvaraj vrata.
Šta misliš da radiš?
Smrdiš na alkohol.
Opet si pio?
Da, jesam. Pa šta?
Gdje je on?
Gdje je?
Šta ti je?
Šta te briga s kim ja izlazim?
Gdje si ga sakrila?
Da vidimo to njegovo lice.
O, mora da je ovdje.
Sranje.
Izlazi, đubre jedno.
Ako ne izađeš razvalit ću vrata!
Ha? Gdje je nestao?
Izlazi. Izlazi odatle, budalo.
Pogledaj se. Ma, pogledaj se.
- Stani! - Režiseru!
Napokon sam te uhvatio.
Usuđuješ se oteti mi curu?
Da vidim kako izgledaš.
- Ne. - Hej.
Makni ovo. Odmah ovo makni.
Bože!
Makni ovo!
Ha? Ti...
Đubre jedno.
Dobro veče, režiseru.
To sam ja, Lee Jun Ki.
Šta? Znači ti si u vezi sa scenaristkinjom Kwon?
Radi se o nesporazumu.
Ima sam saobraćajnu nesreću s njom.
Odjednom me pitala da budemo u vezi, tako da sam bio prisiljen na to.
Tako da, scenaristkinja Kwon i nije tako dobra.
Nije moj tip.
Jun Ki!
Scenaristkinjo Kwon, nisam tako mislio. Molim te, saslušaj me.
Režiseru, nije tako. Desilo se da...
Režiseru, samo sam... Hoću da kažem, režiseru...
Scenaristo Kwon. Mislim, scenaristkinjo Kwon.
Ja... Ja sam režiser, idiote. Ja sam režiser.
Ja sam Lee Jun Ki.
Bitango!
Hej, čovječe. Zašto vodiš život ovako?
Misliš da sam znao da će se ovo desiti?
Misliš da me neće otpustiti ili tako nešto?
Nema šanse.
Scenarista je također profesionalka. Bilo bi sitničavo od nje da se odluči na osvetu.
Trebao bi biti uredu, je li tako? Stvarno bi trebao.
Uredu je, uredu je.
Dong Gu, jesi li dobro?
Temperatura ti je još viša.
Dobro sam.
Sigurno ću biti bolje kad odspavam.
Šta radiš umjesto da spavaš?
Htjela sam pročitati neke knjige.
Da li i dalje želiš biti slastičarka ili kako već?
Da, to je moj san.
I neću odustati, zbog Sol.
Stvarno si tvrdoglava.
Yoon Ah, izvini, ali možeš li mi dodati moj mobitel?
Halo?
Šta?
Ne treba mi. Već sam do grla u dugovima.
Yoon Ah, poklopi im. Spavaju li ovi ljudi ikad?
Ko je ova osoba, Dong Gu?
A... Moja mama.
Stvarno je lijepa.
Mislim da nikad nisam čula kako pričaš o svojoj mami.
Umrla je.
Razumijem.
Kakva je bila kao osoba?
Moja mama?
Pa, bila je tvrdoglava i stalno mi je zanovijetala.
Kao ti, nikad nije odustajala od nečega što si je zacrtala.
Puno me tukla dok sam bio dijete.
Mora da je bila snažna osoba.
Ipak, imala je meko srce.
Čitavu noć bi brinula o meni davala mi lijekove.
Nedostaje li ti?
Naravno.
Jako mi nedostaje, ali je ne mogu vidjeti.
Kašalj ti je gori.
Trebao bi spavati.
Mislim da bih trebao.
Šta je ovo?
Kako je ovo...
Je li Yoon Ah ovo uradila?
Mora da sam zaspala.
Je li Dong Gu-u spala temperatura?
Jeste.
Drago mi je.
Dong Gu, spavaš li?
Dong Gu.
Osjećam se kao da sad mogu ponovo živjeti.
Mislio sam da ću umrijeti.
Šta da radim?
Smrdi.
Nedostajala ti je mamica, nije li, Sol?
I ti si meni nedostajala, Sol. Jako si mi nedostajala.
Svima vam je bilo naporno čuvati Sol. Žao mi je.
Uredu je. Ne brini.
Počinje. Počinje Jun Ki-eva serija.
Ne gledajte. Rekao sam da ne gledate.
Zašto? To ti je prva uloga u seriji. Moramo gledati.
- Gdje je daljinski? - Počelo je.
Stigli smo, upravniče.
Počelo je.
Neću im dopustiti da se izvuku s ovim.
Usuđuju se zauzeti moje mjesto?
Sve ću vas ovdje danas uništiti.
- Vozaču Kim. - Da, upravniče?
Hoćeš li ovaj bonbon?
- To je bilo iznenada. - Da, upravniče.
Ne jedi ga.
Šta? Šta radi nakon što je pojeo bonbon?
Vozaču Kim! Vozaču Kim!
Ko bi rekao da će umrijeti ovako glupom smrću?
Žao mi je, vozaču Kim.
Ipak, mrtvi su mrtvi, pa zaboravimo na njega.
Pronađi novog vozača, sekretaru Han.
- Da, upravniče. - Šta je to bilo?
To je kraj? Pojede bonbon i umre?
Više nemaš ulogu?
Ne.
Scenaristkinja stvarno pamti zlo.
Kako je mogla tek tako ubiti nekoga?
Gdje si bio? Propustio si seriju.
Vidio sam na mobitelu. Pojede bonbon i umre.
Jun Ki, kakav je bonbon bio u pitanju? Mentol?
Je li to važno?
Da, bio je mentol. Bio je! Jesi li zadovoljan?
Stvarno?
Kriv je mentol bonbon. Zašto se ljutiš na mene?
Yoon Ah, uzmi ovo.
Šta je ovo?
Rekla si da želiš postati slastičarka.
Možeš čitati kuharice za domaćice stotinu dana i neće ti pomoći.
Treba ti certifikat sa akademije.
Nemam para za akademiju.
Ne moraš platiti.
Postoji vladin program koji pomaže samohranim majkama.
- Stvarno? - Da.
Malo sam potražio u blizini i ima dosta dobrih akademija za poslastičare.
Trebali bi ići sutra i prijaviti se za novac i potražiti školu.
Hvala ti, Dong Gu.
Eto te opet.
Nemoj plakati za svaku sitnicu!
Hvala, Dong Gu.
Šta je ovo? Zašto ti je lice crveno, Dong Gu?
Šta?
Kako to misliš?
Zato što ne mogu disati.
Zašto me... Zašto me iznenada grliš? Ti si čudna žena.
Čak i zamuckuje.
Šta se dešava?
Vas dvoje ste živjeli skupa na krovu nekoliko dana.
Jesu li se probudili neki osjećaji ili nešto?
O čemu pričaš? Nije tako!
Bože.
Čudno.
Prebaci na nešto drugo. Zašto bismo gledali ovo ako je on umro?
Bože. Kakvi osjećaji?
Zašto si onda pocrvenio?
Da li ja stvarno...
Ne, to nema smisla.
Ne može biti.
[Dobrodošli u Waikiki]
Upoznala sam ga na akademiji.
Povezao me kući.
Stvarno je dobar komad.
Zgodan je i nježan. Trebala bi izaći s njim.
Ni ne poznaješ ga, zašto je dobar komad?
Ima čudan pogled u očima kad me gleda.
Yoon Ah, čuvaj se njega.
Dong Gu, sviđa li ti se Yoon Ah?
Hoćeš li biti u našem filmu?
Glamurozna glumica, Shin Shi Jung?
Odradiću scenu u krevetu.
Smršati deset kilograma za sedmicu dana?
Pitaj Seo Jin za pomoć.
Brže!
Scena u krevetu!
Nema hodanja!
Hej!
Nastavi. Scena u krevetu!
Stvarno ćeš umrijeti ako nastaviš ovako.
Ja sam ovdje zbog kirije.
Stavićemo stvari na aukciju kako bismo dobili novac za neplaćene kirije.
Hoćeš li da izgubiš motel ili da se oženiš?
Vjenčanje?
Pjevač Wheesung?
Pjevaće na vjenčanju?
Poljubac, poljubac, poljubac.
Dong Gu, šta da radim?